Morderen har kuttet telefonkabelen. Det er umulig å ringe ut.
Jeg har vært gift med en homse i 23 år.
–Nå er vi skilt. –Ikke se så himmelfallen ut, Jack.
Du er arving likevel. Dere er altså halvsøsken.
Men vi har fremdeles ikke drept noen.
Du har virkelig ikke skjønt noen ting, kjære mesterhjerne.
Alt var forgjeves. Vi har ingenting.
Niks. Nada.
Alle sporene er vekk. Utenom ett.
Cris og Konstanse innrømmet ikke å ha kuttet telefonkabelen.
Det må ha vært morderen.
–Vi må undersøke den. –Hva forventer du å finne?
–Det er det dummeste jeg har hørt. –Jaså.
Har du noen nye teorier? Morderen dreper etter juleøl–sorter?
Siden når begynte du å være så sarkastisk?
Bare så det er sagt, så hadde ikke det vært en så dum teori.
Det hadde vært helt latterlig.
Dine teorier har ført oss på villspor.
For dine "det er to mordere, og Konrad har et barn,–
–og jeg er pakkesporer og har potet i halsen"–spor,–
– det har gitt kjemperesultater. –Jeg skal ut til kabelen.
Bare stikk til helvete! Og ta med deg den poteten!
Det var som tatt ut fra en krim.
Alt stemte.
Motiv, tekniske bevis... Konrads hemmelig barn.
Rullestoldama som kunne gå. Vi hadde dem. Alt var perfekt.
–Bortsett fra at det ikke stemte. –Jeg skjønner hvordan du har det.
Litt som når man lager pepperkaker. Når alt stemmer og alt er perfekt,–
–og så blir de brent likevel.
Jeg trodde jeg var skapt for å løse drapsgåter, men når sånt skjer,–
–begynner spørsmålet å melde seg:
Har Svein Soot møtt sin overmann?
Eller enda verre...
Har han gått ut på dato?
Jeg vet ikke, Putti. Jeg vet ikke.
Skal finne på noe, jeg. Kan muntre deg litt opp. Noe koselig.
Hvordan kuttet du telefonkabelen?
Du festet en kjetting til telefonkabelen.
Opp til gondolen.
Startet gondolen...
...så kjettingen kuttet telefonkabelen.
Strømmen gikk idet kabelen røk.
Og derfor stoppet klokken allerede den 3. desember.
Klokken 03.41.
Du har tilgang til gondolnøkkelen.
Hvem er du?
"Hvis ingen går i...
...men passer seg for den".
Løs meg innen 24 timer, ellers blir det verst for dere.
Faen.
Svein, du må hjelpe meg.
–Morderen har laget en julesangkode. –Glem det.
Du og jeg er ferdige med hverandre.
Jeg har startet et nytt liv.
Nå er det kun meg og bestekompisen min.
Hils på Jack Daniel.
Svein.
Jeg har aldri feiret familiejul. Jeg har aldri sunget en julesang.
Jeg vil være alene.
"Hvis ingen går i" et eller annet, "men passer seg for den".
–Fella. –Felle?
–Fra "Musevisa". –Musevise?
Morderen vil ha meg ned til musefellene i kjelleren.
Faen heller. Du la nettopp sagmugg foran nesa på sirkushesten.
Seinere, kompis.
Svein Soot skal på jobb.
Svein!
"Hvem er denne karen...
...med sekk og lue på?"
Det er julemanden. Eller, julenissen.
Feil.
"Han ligner litt på nissen i grunn, men det er ikke ham."
Det er faen meg Jon Blund.
Han besøker store og små,–
–og får småunger til å sove.
Krybben på loftet.
Svein!
"Og julematen deres, det er..." Faen, det vet jeg!
"For julematen deres, det er en stor potet..."
Nei, det er det ikke. Det er det bestemora gynger på.
–Hva med ost? –"Julematen deres, det er en ost..."
Nei, det spiller ikke.
Jeg vet jo dette! Hva spiser du på julaften?
Pizza rusticale. Kald spagetti direkte fra boksen.
–Hermetisk epleflesk. –Er du seriøs?
–Ja. –Spiser du det?
Ja.
De synger hvert fall ikke om det i "Musevisa".
Jeg vet dette.
Jernteppe. Julesang–jernteppe er det verste jeg vet.
Prøv å lukke øynene.
–Funker ikke. –Hva med en drink?
Jeg drikker kun for å glemme.
Helvete, jeg vet dette her!
Hva med sex?
Altså... Med deg?
Ja. Sex funker alltid når jeg står fast.
Det frigjør endorfiner, så hjernen slapper av og husker bedre.
Tenker du her....eller nå? Her og nå?
–Ja. –Fett.
–Hjelper det? –Lite grann.
Jeg trenger mer tid.
Jeg har det. Jeg har hørt sangen før.
–Hvorfor stopper du nå? –"Julematen deres...
–det er en liten nøtt."
–Du kom på det akkurat nå? –Ja.
Jeg koblet dine unaturlig små testikler med en liten nøtt.
–Hæ? –Kle på deg.
Vi har en nøtteskål å finne.
Men i... Det har jo ikke gått 24 timer ennå!
Det er ikke over.
"Opp med dampen, ellers går huset opp i røyk".
Skal han sprenge hotellet i luften?
"Så gjør vi så når vi..."
–Helvete. Den er lei. –Kan du ikke sangen?
Jo, men det er umulig å vite om det er–
–"så gjør vi så når vi vasker vårt tøy",–
–eller "så gjør vi så når vi henger opp vårt tøy",–
eller "ruller vårt tøy", eller "til kirken vi går" eller "hemmat vi går".
Forbanna psyko.
Tekst: Elisabeth Sihvo Olsen www.btistudios.com